Canvi?
La casa demana carta.
Ho lamento.
L'estudi diu que les taules seran un 30% més ràpides amb l'escartejador nou.
Veus? Ja no hauràs d'escartejar.
- A mi m'agrada escartejar. - Però no ho hauràs de fer.
Vine, Babau.
INSECTICIDA DOMÈSTIC
GIT GONE, INSECTICIDA DOMÈSTIC ELIMINA INSECTES A L'INSTANT
La casa perd.
- Puc? - Endavant.
Canvi de 200.
Perdoni, em posa un gintònic, sisplau?
- Això beu? - Les millors copes s'autodefineixen.
Si demanes un Manhattan, no saps què coi hi posaran.
Però si demanes un gintònic o whisky amb cola, no és només un nom.
És una ordre.
Quant fa que treballes aquí, Laura?
Més de quatre anys. Primer per pagar-me els estudis i ara per pagar-me el lloguer.
Quina mala sort.
Moltes gràcies.
La casa perd.
Molt bé.
Un amic em va dir que els moments de "tothom calla alhora"
només passen a menys 20 o a i 20. No sé per què passa.
No sé si és perquè passa un fantasma, però mira.
I 20. No ho facis.
- Què? - Les quatre fitxes que acabes d'apostar.
No estem a Las Vegas als 80. Aquí no et partiran la cara i prou.
Et denunciaran i aconseguiran la pena més alta.
Hi ha càmeres allà, allà i allà.
La dona major amb el suèter beix que hi ha darrere de tu no és cap iaia.
La casa té 16, senyor.
Van començar a vigilar les taules una a una fa sis setmanes
quan l'assegurança es va adonar del que te n'hauràs adonat tu.
Així que beu-te la copa, juga una altra ronda i vés-te'n.
Mala sort.
Ei!
Pensava que ja te n'hauries anat.
- T'estava esperant. - Ai, mare.
Podria haver acabat de començar el torn. Podries haver esperat una bona estona.
No, a les guapes sempre les posen al torn de vuit a quatre.
Per què m'has ajudat?
Perquè m'has semblat molt amable.
No. D'això res. M'has semblat un poc imbècil.
Ets molt arrogant i no tens gaire sort.
És el primer cop que intentes robar un casino?
Un casino? Sí.
No se't dóna gaire bé. Se't veia d'una hora lluny.
La propera vegada no em veurà ningú.
Tindré un pla millor i potser aconsegueixo un talp.
Estàs intentant reclutar-me?
Podries ser un lladre de primera. La gent no sospita d'algú com tu.
Com sóc?
Podries aconseguir tot el que volguessis tan sols amb demanar-ho.
Què dius?
Segur que t'ho coneixes de dalt a baix.
Al Cèsar el que és del Cèsar. 50-50.
- Més sort la pròxima vegada. - Espera un moment.
- Perdona. Te'n dec una. - En realitat, no.
Em sento en deute amb tu. Et convido a una copa.
- A dintre les copes són gratis. - A dintre les copes són una merda.
- Anem a algun altre lloc. - No vull anar a "algun altre lloc".
Vull anar a casa.
Llavors porta'm a casa.
Estàs bé?
Però què...?
Sí que ets un lladre.
És només una mica de cafè.
Tens un jacuzzi.
- El fas servir? - Sí.
- Podries fer màgia. - No em va molt el món de l'espectacle.
Ja, ja ho veig.
Si tingués les teves habilitats i el teu treball, faria l'agost.
Què faries si tinguessis el meu treball?
Bé doncs... Un punt dèbil.
Només es necessita això.
Normalment és l'atenció.
Ensenya'm.
Gràcies, tio.
Mare meva. Deu anys i en Robbie no m'ha mirat així mai.
Si no li fas cas, no pararà fins que li'n facis.
Alguna cosa li estaré ensenyant.
La meva àvia sempre va tenir gats.
Deia que poden veure fantasmes i que t'avisen si venen lladres.
De veritat?
Hola.
Crec que el teu gat s'ha espatllat.
Et preocupa què podria passar si continues robant?
Vols dir en la vida després de la mort? Per si he incomplert massa manaments?
No. Vull dir anar a la presó.
Creus en la vida després de la mort?
No ho sé. La meva mare hi creia. N'estava prou convençuda.
Deia: "Tot el que sé és que hi ha més del que sé".
Crec que això sembla més intel·ligent del que és.
Ah, sí? Molt bé, setciències.
- Llavors tu saps què passa quan et mors? - I tant que ho sé.
- Què? - Et podreixes. Quan mors, et podreixes.
I n'estàs segura.
Sí. Així són les coses. La física no s'agafa dies lliures.
No creus en res, doncs?
No hi ha res en què creure. De veritat. Ho he intentat.
Els meus pares creien en tot.
En el Pare, el Fill, l'Esperit Sant i en la llum de Déu.
Al·leluia.
M'ho van ensenyar tot, tots els capítols i versicles.
Anava al llit totes les nits pensant en un món màgic on tot era possible.
I un dia t'adones que el Pare Noel no existeix,
que els angelets de les dents no existeixen
i que no hi ha cap granja per a gossos vells.
Llavors comences a llegir història i veus que Jesús no existeix.
I llavors és com si tot allò que feia que el món fos més del que és
són... són històries i prou.
És com vendre aire, però pitjor, perquè l'aire existeix.
Volia recuperar aquella màgia amb totes les meves forces,
però al final vaig acceptar que no podia
perquè la vida no és tan interessant.
No em miris així.
Com?
Com si estiguessis perdut a la vida.
Ha estat divertit, vida.
La diversió acaba de començar.
Vine.
No, no ho entenen. Creuen que el Krav Magà té a veure amb els jueus.
Té a veure amb la ment. Màxima efectivitat i màxima eficiència.
Com desarmar el teu oponent en qualsevol situació.
Potser té a veure amb els jueus. Han sobreviscut a moltes coses.
A més, es fa molt d'exercici.
Estàs buscant feina. Vine al gimnàs.
T'ensenyaré una de les meves classes. Et puc ensenyar a lluitar.
- Ja sé lluitar. - No a l'estil del Krav Magà.
- Faig boxa. - Ets bo?
Ensenyes?
Aniré a la botiga després de la feina. Vols alguna cosa?
Espera, sí. Insecticida.
D'acord.
Ei.
- Què passa? - Vols cafè?
Un cafè? Vinga, vine a per ell.
Vinga. Surt del llit.
Vull que seguis.
Estàs embarassada?
Vida, seu.
El que ara et diré pot semblar irracional,
però els motius que tinc per dir-ho i fer-ho són racionals.
Doncs digues-ho i després parlem de si ho hauries de fer o no.
Recordes quan em vas demanar que fos el teu talp?
- Vols robar el casino? - Crec que ho necessito.
No he arribat a aquesta idea a la babalà.
He eliminat diverses opcions fins que he pres la decisió final.
Bé, potser "final" no és la paraula ideal.
Ho estem discutint o m'ho estàs dient?
Hi ha un petit marge de maniobra.
Això és molt sobtat. És sobtat de collons.
Que no ets feliç? Perquè jo sóc feliç. Tu em fas feliç.
Sí, ja veig que ets feliç. Ho veig des d'aquí, del costat equivocat,
i potser estic empipada per no ser feliç. No amb tu, empipada i prou.
M'estimes?
Sí, t'estimo. Però no sóc feliç.
I robar el casino et farà ser feliç.
Som com un llibre d'història. Som fets establerts. No canviem.
Vivim on em vaig criar, en la casa de merda de la meva àvia.
Tu tens un treball de merda. Jo tinc un treball de merda. Vull més.
Jo seria feliç vivint entre cartrons sota una autovia
- si estigués amb tu. - Això per a mi seria un fracàs.
Sóc un fracàs per a tu?
No. Ets massa bo per a mi i tot.
Jo sóc la que va portar un lladre a casa.
No sóc un lladre. D'acord? Ja no.
Ara per ara, no. Però d'això estem parlant.
De què estem parlant?
Fa vuit anys que treballo allà.
Et puc dir tot el que faran i tots els llocs on aniran
les persones que hi treballen.
Et puc dir què busquen i què veuen.
Vuit anys de comportament previsible.
La nit quan ens vam conèixer, vas entrar al casino amb l'ambició que calia,
però no amb el pla que calia. Jo tinc un bon pla. El pla perfecte.
No t'enxamparan mai.
- Com t'han enxampat? - Ha estat mala sort.
- Ha estat el fet que vingués la policia. - No ho haurien d'haver vist.
No ho haurien d'haver sabut. Alguna cosa va anar malament.
Mira, ha passat. El pla no era perfecte.
El pla era perfecte. Era el pla perfecte.
Algú ens l'ha clavat.
- He parlat amb l'Adelstein al matí. - Et vaig dir que no.
- M'ha contat el tracte. - No l'acceptaré.
No em condemnaran a més de tres anys i en compliré un i mig. I tu igual.
I en un any i mig, potser menys, tornarem a viure les nostres vides.
No aniràs a la presó.
Jo et vaig demanar que ho fessis. T'ho vaig demanar i ho vas fer.
I si no ho haguessis fet, ara mateix estaries al sofà.
Sí, però vaig dir que sí.
Tu m'ho vas demanar, però jo vaig dir que sí.
Ho vaig fer. M'han enxampat a mi, no a tu. Hem tingut aquesta sort.
Et condemnaran a sis anys. Sis anys.
Sortiré en complir tres.
Ho puc suportar.
Si ets a l'altre costat, puc fer-ho si tu pots.
Ei. M'esperaràs?
Sí. Sí.
Digui?
Té una trucada de la institució penitenciària federal de Woodward.
TRUCADA ENTRANT: PRESÓ DE WOODWARD
Digui?
Té una trucada de la institució penitenciària federal de Woodward.
Ja està.
VISITANT
Vés-te'n a la merda, Babau.
Ja... Ja està.
L'he posat als arbres de darrere i hi he posat una pedra
per si el vols anar a veure.
És legal soterrar animals al jardí?
Sí, no passa res.
Hauries de veure les mascotes que tenim al jardí.
M'alegro d'haver estat aquí per ajudar-te.
Tots dos, l'Audrey i jo.
No et quedis sola aquí aquesta nit.
Vinga, vine a casa.
No. Aquí estic bé.
Merda.
Ni tan sols em queia bé.
Ja sé que és una merda. Nosaltres també trobem a faltar a en Shadow.
Sou els nostres millors amics.
- S'acaba de morir el gat. - No sé per què ho he fet.
Estic borratxa i sola i se m'ha mort el puto gat.
Merda. Ho sento.
De veritat?
Ho sents?
Li he dit a l'Audrey que havies de moure uns mobles i...
- Per què li has dit això? - Perquè et volia tornar a veure?
Vinga, Robbie. Digues el que vols dir.
No ho sé.
Has vingut perquè em vols follar? Això és el que vols?
- Sí. - No tornarà a passar.
Gràcies per ser-hi, però no tornarà a passar.
Ho hem fet. Ha passat. Ara esperaré a en Shadow.
Ho entenc... Estàs esperant a en Shadow.
Ho entens?
Sí.
Digues-ho una altra vegada.
Estàs esperant a en Shadow.
Molt bé. Passa.
Té una trucada de la institució penitenciària federal de Woodward.
- Digui? - T'estimo.
Crec que passa alguna cosa.
Jo també t'estimo. Què creus que passa?
No ho sé. És el temps.
És com si l'aire estigués obstruït. Amb una tempesta se solucionaria tot.
Sí, hi ha una paraula per definir la por causada per l'aire obstruït.
Aquí fa bon temps. Els arbres estan florint.
Ja tindran fulles quan tornis.
- Cinc dies. - 120 hores perquè arribis a casa.
Va tot bé per allà, oi?
Si esperes que el cel caigui, t'angoixarà més l'espera
que el fet que caigui, i no està caient.
Llavors, no passa res.
Va tot bé.
Vindrà en Robbie.
Estem preparant una festa sorpresa per donar-te la benvinguda.
- Una festa sorpresa? - Però tu no en saps res.
Res de res.
T'estimo, vida.
Jo també t'estimo.
Vesteix-te.
Deixaré a l'Audrey. Sí.
I tu li ho dius a en Shadow. S'empiparan, però ho entendran.
O es tornaran bojos. M'és igual.
No ho faré. Ni tu tampoc.
En Shadow torna d'aquí cinc dies i jo hi seré.
- Però no l'estimes. - I tant que sí.
No de la manera que ell t'estima a tu.
Ja ho hem parlat, Robbie.
Sabies que tenia data de caducitat i vas acceptar les condicions.
Abans no sentia el mateix que ara.
Jo sí.
- Això no és veritat. - Per l'amor de Déu, Robbie.
Has de considerar el que ha passat com un record bonic.
Com un secret entremaliat, una cosa que recordaràs quan siguis vell
i quan pensis que no has fet res a la vida.
Doncs sí. Has fotut un clau i no t'han enxampat. Ha estat divertit.
Això ha estat tot? Divertit i prou?
Mira, Robbie.
Això s'ha d'acabar i s'ha d'acabar aquesta nit.
Has sigut molt bo amb mi.
Hem sigut molt bons l'un amb l'altre, així que...
Fem que l'adéu sigui bo també, d'acord?
Eh.
Això és un "no"? Condueix.
Aquesta cançó m'agrada molt. Me la cantes?
De debò?
Vaig agafar la meva bossa
Vaig buscar un lloc on amagar-me
Llavors vaig veure la Carmen passejant amb el dimoni
Vaig dir: "Ei, Carmen
Au, anem al centre"
Ella va dir: "Me n'he d'anar
Però el meu amic es pot...
Treu-te un pes de damunt, Fanny
L'agafaré sense problemes
Treu-te un pes de damunt, Fanny
I...
Posa-me'l a mi
Qui coi ets?
Estaves viva, Laura Moon.
Ara estàs morta, Laura Moon.
Les circumstàncies de la teva mort m'han enviat.
He d'agafar el teu cor. L'he de pesar.
Amb una ploma?
Et puc dir ja qui guanyarà.
A la meva vida hi ha hagut bé i mal, però no és lleugera com una ploma.
On vas?
On vaig jo?
Has de passar.
On he de passar?
Quan vivies no creies en res. Passaràs al no res.
Estaràs acabada. Hi haurà foscor.
- I pau? - Hi haurà foscor.
Saps què? No.
No hi ha cap altre lloc on puguis estar.
No em penso clavar allà dintre. Vull tornar.
Ja han mogut el teu cos,
els metges l'han tallat i han examinat els teus òrgans.
Els teus familiars ja han triat
la roba que cobrirà el teu cos descompost.
Ja t'han soterrat. Han plorat per tu.
No tinc dret a dir res?
La mort no és un debat.
Creus que ets l'única que ha vingut
amb promeses i amenaces i oferiments de glòria, or i amor?
Qui ets tu per desviar-me del meu deure?
No ets més que un ésser humà, un que ni tan sols recordaré.
T'endinsaràs en la foscor i jo oblidaré haver-te conegut.
Que et donin pel...
Déu meu, quin fàstic.
Hòstia.
BENVINGUT A CASA, SHADOW
Laura?
Hola, Audrey.
Audrey.
Audrey. No truquis a la policia.
Vés-te'n de ma casa, puta zombi!
Audrey, sisplau, no truquis a la policia.
- Vaig a entrar. - No!
Vaig a entrar, d'acord?
No!
Audrey. Audrey.
Què? Vés-te'n! Qui coi ets?
Audrey, això seria incòmode sota qualsevol circumstància,
però és especialment incòmode sota aquesta circumstància.
Tot i així, he de fer servir el vàter.
Què? No, sisplau.
- No passa res. - No! Déu meu, Senyor!
És líquid embalsamador. Em surt per tots els forats del cos.
És molt fastigós, així que gira't, sisplau. Gira't.
- Per què ets aquí? - No ho sé.
- Saps que estàs morta, oi? - Sí, ho he suposat.
I ara ets una morta o ets una altra cosa?
Diria... que una altra cosa.
- M'estàs perseguint? - No perquè vulgui.
Necessitava els teus materials.
- Laura. - Digues, Audrey.
Què és l'última cosa que recordes abans de morir?
Ja...
- En Robbie està mort? - Sí.
- Encara està mort? - Està...
Bé, ho estava. No l'he vist.
No sé què esteu tramant ara.
- Suposo que no ho he sabut mai. - Saps el que fèiem.
Sé què tenies a la boca quan vas morir. Això sí que ho sé.
Ho sap tothom?
Sí. Bé, tothom que era al teu funeral.
Ho vaig dir un parell de cops durant la cerimònia.
En Shadow ho sap?
Sí que ho sap. Me'l vaig intentar follar sobre la teva tomba.
- Em semblava just. - Sí que sembla just.
No n'estic orgullosa.
Vaig fer que soterraren a en Robbie amb el penis, que tu li vas arrencar,
al cul.
És de mal gust. Sóc una ordinària.
La ràbia i el dol m'han convertit en una ordinària.
Laura, em van dir que tu i en Robbie havíeu mort
i que estàveu tenint una aventura en la mateixa frase.
No va ser en la mateixa frase. Va ser en el mateix alè.
Potser la frase estava mal construïda.
En realitat t'hauria de donar les gràcies. Us les hauria de donar als dos.
És molt més fàcil plorar la mort d'algú quan t'alegres que hagi mort.
- Gràcies per fer-li un àlbum de retalls. - Vés-te'n a la merda.
Faig àlbums de retalls perquè els records no diuen la veritat.
Tant de bo tingués una foto teva i d'en Robbie per a l'àlbum.
L'enganxaria, li posaria purpurina i li donaria un acabat mat.
- Em sento fatal. - Tant se me'n fot el que sents.
Tothom té sentiments. Tothom es preocupa del que sent.
A mi no m'importen els teus sentiments. M'importa el que penses.
- Què penses del que vas fer? - Penso que vaig fer una cosa terrible.
Penso que et vaig fotre, però no volia fotre't.
- No era per tu. - Per què ho hauria de ser?
Pensava que eres la meva millor amiga.
Quan en Robbie i jo ens barallàvem, eres la primera en saber-ho
i durant tot aquest temps te l'estaves follant.
No durant tot aquest temps.
Em vas enganyar.
Obres la boca i no dius més que mentides.
He dit una mentida. Una mentida molt gran
sota la qual s'amagaven mentides més petites.
I quina va ser la gran mentida, Laura?
Li vaig dir a en Shadow que el podia esperar.
Mira, sé que estàs molt empipada amb mi ara mateix,
però necessito que em deixis el cotxe.
"Laura Moon, de 27 anys, d'Eagle Point, Indiana,
va morir la matinada de dimecres en un accident de cotxe.
La Laura estimava el seu treball, els seus amics i la seva família".
És una puta broma? Qui ha escrit aquesta merda?
No s'hi han esforçat ni una mica.
"Estimava el seu treball, els seus amics i la seva família"?
Ganduls. Quines poques ganes d'escriure. I no és del tot veritat.
El meu obituari és una merda.
El teu obituari és una merda perquè has tingut una vida de merda.
Eres una marrana.
No era tan marrana.
Com podies viure amb tu mateixa? Vull dir, quan encara vivies.
Bé, evidentment no podia.
Com et penses que viuràs amb en Shadow?
Suposo que el fet d'anar a per ell et donarà resultats.
Llavors, què? Una família feliç? Un bebè zombi? Un gos zombi?
Tinc el meu propi sol.
Laura, t'has netejat el cul amb aquell sol.
En Shadow es mereix algú millor que tu.
Jo estimo a en Shadow. L'estimava. Estimo a en Shadow.
Estimo a en Shadow.
És la llum dels meus ulls.
Què passa?
No l'estimaves quan estaves viva.
Au, va. No l'estimaves de veritat. Era el teu gos falder.
- Per això sempre deies l'afegitó "vida". - Doncs ara l'estimo.
Me'n recordo de tu.
Tenim una petita funerària familiar.
Proporcionem continuïtat.
L'empresa Ibis i Jacquel té 200 anys.
Barres metàl·liques per als ossos.
Fil per als músculs.
Pintura per a la pell.
T'hem de cuidar la pell tan bé com puguem perquè ja no es pot cuidar sola.
El teu cadàver necessita atenció i manteniment.
Però no hi ha res que pugui alleugerir el teu cor.
No et moguis. Encara estàs enganxosa.
El teu cor pesant et va afonar fins allà on vas marxar.
Vivies una vida interrompuda. Era amor?
Abans no. Però crec que ara sí.
Quina llàstima. L'amor sempre és un desavantatge.
Crec que estar morta és un desavantatge.
Molts homes acceptarien qualsevol versió de la seva estimada morta
abans que deixar morir el seu amor.
Li donaria les gràcies a qualsevol déu que et tornés a enviar amb ell.
Quan acabis,
compliré amb el meu deure i t'enviaré a la foscor.
PAPER ENGANXA-MOSQUES
Hola, vida.